ТИПОВІ СЛІДЧІ СИТУАЦІЇ ПОЧАТКОВОГО ЕТАПУ РОЗСЛІДУВАННЯ МАСОВИХ ЗАВОРУШЕНЬ - Мішустін, Владислав Володимирович (Українська поліцеїстика: теорія, законодавство, практика, 2024)
Статтю присвячено вивченню поняття і значення слідчих ситуацій при розслідуванні, зокрема формуванню типових слідчих ситуацій на початковому етапі розслідування масових заворушень. Слідча ситуація розглядається як сформована на певному етапі (початковому, подальшому) обстановка, яка характеризується наявністю певного об’єму інформації щодо вчинення протиправних дій та правопорушника, а також сукупність умов, обставин та труднощів у процесі розслідування, які підлягають вирішенню з метою досягнення завдань досудового розслідування. Критеріями типізації слідчих ситуацій є дані про подію кримінального правопорушення, обстановку вчинення протиправних дій, предмет кримінально-протиправного посягання, інформацію про особу злочинця (організаторів та активних учасників масових заворушень), механізм кримінального правопорушення, мотив і мету, а також слідову картину і наявність доказів на певному етапі розслідування. Визначено, що типові слідчі ситуації – це повторювані слідчі ситуації, які виникають у ході розслідування певного виду кримінальних правопорушень та сформовані шляхом вивчення та узагальнення практики розслідування і судового розгляду кримінальних правопорушень. Відповідно, типові слідчі версії є припущеннями щодо вчинення протиправних дій у певній типовій слідчій ситуації. До типових слідчих ситуацій початкового етапу розслідування масових заворушень віднесено: 1) ситуація перша – наявна інформація про підготовку вчинення масових заворушень та осіб, які здійснюють їх організацію; 2) ситуація друга – наявна інформація про вчинення масових заворушень у ході мирного зібрання громадян (мітингів, спортивних заходів); 3) ситуація третя – наявна інформація про вчинення масових заворушень у конфліктній обстановці (на ґрунті вчинення кримінального правопорушення, при невдоволенні діями працівників правоохоронних органів або рішень представників органів державної влади, а також у ході акцій протесту); 4) ситуація четверта – наявна інформація про вчинення масових заворушень, які мають організований характер.